Jos kultaiset siivet saisi, yli tähtien ne kuljettaisi -
maahan, jossa vuodenajat kukkii rinnakkain.
Mutta Syksymetsän takana, Kesäniitystä kaukana,
on hauras, jäinen maailma, täynnä salaisuuksia vain.
Kun mielesi on avoin ja syömmes uskaltaa -
voivat siipesi viedä sinut lumisten huippujen taa.
HELINÄ-KEIJU JA SIIPIEN SALAISUUS
Nyt mukaan! Kevät taas varoen
Alta maan kohmeisen hiljaa nousee, kasvaa
Nyt mukaan eloon niin ihanaan
Kesän lämpö kultaa maan
Nyt mukaan! Värit nuo elokuun
Joka puun sävyttää, syksyn tuulet jyllää
Nyt mukaan, joka vuosi se on tätä
Keijun elämää
Entä jos maailma onkin suuren suuri
Mut joskus mä miettimään jään hiljaa mielessäin
Ja hiljainen kaipuu
Jäytää pientä sydäntäin
Sinut mä löytää tahtoisin
Huomio, kaikki!
Lumipöllöt saapuvat pian -
viedäkseen lumivasut Talvimetsään.
Lucinda, lakkaa haaveksimasta ja sormet liikkumaan.
Onko se viimeinen lasti?
Kiitos, Juusto.
Korinpunonta on lempipuuhaani, Bobble.
Niinkö? Minä taas tykkään solmeilusta.
Huomenta, Clank. Huomenta, Bobble.
Huomenta!
Tämän pitäisi riittää viimeisiin lumivasuihin.
Näin on.
Kiitos!
Clankkis.
Anteeksi.
Uskomatonta, että punoimme korit -
muttemme saa viedä niitä talvikeijuille.
Eikö olisikin kiva käydä Talvimetsässä?
Emme pärjäisi siinä kylmyydessä.
Sitä paitsi jäätiköt pelottavat minua.
Jäätiköt?
Ne ovat viekkaita.
Hän ei ole nähnytkään jäätikköä.
Ne ovat piilossa!
Lumipöllöt!
Asemiin!
Clank, Bobble. Kori ylös.
Selvä, Keiju-Maija!
Ratas käyntiin!
Uusi tulokas.
Viimeinen tilaus.
Hyvä tavaton! He haluavat vielä 20 koria huomisen noutoon.
Tuolla on aivan toinen maailma.
Hyvää työtä! Ensimmäinen kuljetus on matkalla.
Huomiseksi on kuitenkin kädet täynnä töitä,
joten nyt ei ole aikaa lepoon.
Lucinda, töihin siitä!
Varokaa!
Kanikarkulainen!
Ei!
- Sainpas sinut! - Kiitos, Helinä.
Eipä kestä, Fawn.
Tulepas, pikkuinen. Talvimetsään on vielä pitkä matka.
Vietkö eläimet tänään?
Yritän.
Niiden on aika ylittää raja,
mutta tämä kaveri on aika veijari.
Entä jos minä auttaisin?
Hidasta!
- Tarvitsetko apua? - En. Pärjään kyllä.
Se kadonnut esine on kätevä.
Niin.
Hidasta, pupu!
Älä pelkää, pikkuinen.
Annetaan kärppien mennä ensin.
Tulehan!
Kuinka pitkälle saatamme eläimiä?
Emme me ylitä rajaa, Helinä.
Autamme vain eläimet sen yli.
Minä luulin, että eläinkeijut ylittävät rajan eläinten kanssa.
Siellä on jäätävän kylmää.
Sitä paitsi lämpimän ilman keijut eivät saa mennä Talvimetsään.
Aivan kuten talvikeijut eivät saa tulla tänne.
Kuka laati tuon säännön?
Se taisi olla Talven Lordi.
Talvella on lordi?
Oletteko valmiita?
Aika hienoa, vai mitä?
Se on uskomatonta.
Talviturkit suojaavat niitä kylmältä.
Teidän vuoronne. Menkäähän.
Seuraa veljiäsi.
Hei hei!
No niin, iso kaveri.
Voi ei.
Ei vielä ole aika talviunille. Talvella vasta!
Tulehan!
Herää.
Kuule.
Herää.
On aika herätä!
Helinä!
- Helinä-keiju! - Mitä?
Minähän sanoin, ettemme saa mennä rajan yli.
Siipesi.
Tiedän!
Ne kimalsivat.
Ne ovat jäässä!
Paras viedä sinut parantajakeijun luo.
- Mutta... - Tule.
Kuinka voin auttaa?
Kuinka kauan vielä?
Minähän sanoin, että sateenkaaritörmäys ei ole hätätapaus.
Mutta violettia raitaa kutittaa.
Istukaa.
Leijonankitako haukkasi?
Se ei ole hätätapaus. Odottakaa tuolla.
Kiitos.
Äkkiä, tytöt. Entä jos olemme liian myöhässä?
- Anteeksi, tiedättekö... - Ikkunaan.
Potilaan nimi?
Helinä.
Niin. Se rajanylittäjä. Hän on...
Umpijäässä?
Huoneessa kaksi.
Kiitos.
- Tätä tietä! - Tulkaa, tytöt. Äkkiä.
Hän on tuolla. Huoneessa kaksi.
- Siinä hän on. - Helinä!
Tulimme niin pian, kuin pystyimme.
Vastaanottotiskillä piti pysähtyä.
Menitkö todella rajan yli?
Menitkö?
No niin. Olet lämmennyt nyt. Kokeillaanpa siipiä.
Toki.
Avaa.
Sulje.
Lepata hiukan.
Lepattele.
Sitten lennellään.
En huomaa mitään epätavallista. Siipesi vaikuttavat olevan kunnossa.
Entä se kimaltelu?
Valo varmaan heijastui lumesta.
- Mutta... - Et saisi -
mennä rajan yli.
Talvella on liian kylmää meille lämpimän ilman keijuille.
Syö kaksi auringonkukansiementä kaiken varalta -
ja tule takaisin, jos jotain ilmenee.
Kiitos.
Olimme huolissamme, Helinä.
Olit onnekas, kun siiville ei käynyt mitenkään.
Voitko kuvitella?
Mutta jotain tapahtui. Ne kimmelsivät!
Kuulit, mitä tohtori sanoi. Valo vain heijastui.
Ei, siipeni todella säkenöivät.
Ne olivat kirkkaammat kuin tuhat tuliperhosta.
Sinäkin näit sen, Fawn.
En.
Ettekö usko minua?
Tuota...
Emme?
Kuunnelkaa, se todella tapahtui. Tuntui kuin...
- Kuin... - Kuin miltä?
Kuin Talvimetsä olisi kutsunut minua.
Tiedättehän?
Emme oikeastaan. Hakekaa tohtori.
Eläinkeijukirjat, 101 tapaa käyttää keijupölyä,
Kaunotar ja hiiri...
Täällä on oltava jokin kirja siivistä.
Sateenkaariratsastuksen alkeet. Ei tuo.
Hei. Joku on syönyt kirjoja!
Lukutoukat.
Entäs tämä?
Valaisevaa...
Pölyoppia, tuulioppia...
Siipioppia. Sitä minä etsin.
Sainpas!
Anteeksi.
Katsotaanpa.
Siipien hoito, pesu, niksejä.
"Ei saa kastella." Kaikkihan sen tietävät.
Pituudet, värit, lepattaminen, liihottaminen.
Kimallus! Tiesin sen!
Anteeksi. Löysin sen!
Voi ei.
Kiitoksia vain.
No niin.
"Kimaltavat siivet. Kun upein...
...kimalluksen... Silloin oli kaksi."
"Kimalluksen... silloin oli kaksi."
Kaksi siipeä? Kaksi jalkaa? Kaksi mitä?
- Niin? - Hei.
Tiedätkö mitään kimaltavista siivistä?
En. Lukutoukka söi sen sivun.
Niin, tiedän.
Mutta Kertoja tietää.
Kertoja? Kuka on Kertoja?
Kirjojen kirjoittaja.
SIIPIOPPI Kertoja
Hän tuntee kaikki keijuviisauden salaisuudet.
Loistavaa! Missä hän on? Minun on puhuttava hänelle.
Antaisin mitä vain, jos saisin puhua hänen kanssaan. Mutta se ei onnistu.
Miksei?
Koska hän on talvikeiju.
Jutellakseen hänelle täytyy mennä Talvimetsään.
Se on mahdotonta. Siivet jäätyvät ja...
Lue luku 1 6.
Talvimetsä.
En voi lentää.
Äkkiä nyt! Ja valmiina. Seiso rattaan vieressä.
Tämä on kauden viimeinen nouto, joten pannaan parastamme.
Lucinda, jätetään pilvilinnojen maalailu taiteilijakeijuille.
- Valmiina, Clankkis. - Ollaan!
Lumihiutaleiden vapautusluukku toimii!
Ehkä sinä voisit olla seuraavaksi lumihiutaleena.
Helinä?
Me tarkastimme korin jo.
Hyvä.
Miksi olet pukeutunut noin?
Minä lähden Talvimetsään.
Talvimetsään?
Kaikki paikoilleen!
Lumipöllöt ovat täällä!
Rattaat käyntiin!
Hei hei!
Mutta...
Helinä! Odota!
Et voi ylittää rajaa, Helinä-neiti. Siipesi!
Ei huolta. Ne ovat takin alla.
Liittyykö tämä siihen...
- Kimalteluun? - Niin.
Talvimetsässä on eräs, joka tietää siitä.
Clank! Bobble! Onko siinä korissa jotain vikaa?
Mitä?
Helinä?
Minun on vain tehtävä näin.
Ei, ei. Kaikki on kunnossa.
Meille vain tulee ikävä vasua. Nätti vasu.
Hyvänen aika. Päästäkää irti!
Tuo on se uusi tulokas.
Uusiko?
Hyvää työtä. Vasut ovat matkalla talvipakkaseen.
Ensi vuonna sitten uudestaan.
Olen perillä.
Tervetuloa takaisin.
Talvikeiju.
Valmiina pudotukseen?
Teit niin eilenkin. Hyvin se menee.
Hienoa. Sitten mentiin.
Varokaa!
Suokaa anteeksi.
Voi ei.
Lordi Milori.
Mitä täällä on tapahtunut?
Tuli pieni hätälasku. Tämä on vasta sen toinen pudotus.
Kunhan vasu pääsi perille, suoritus oli hyvä.
Miten sillan ylitys meni?
Neljä pupua, kaksi kärppää ja murmeli.
Ja ne kaikki ovat turvassa?
Kyllä. Tapasin ne pohjoispuolella.
Lumihiutaleet ovat todella kauniita.
Ei kahta samanlaista.
Ei, ei.
Hienoa.
Tämäpä on outoa.
Se varmaan jäi vasuun erehdyksessä.
Palauta tämä Kertojalle.
Kertoja.
Lähettäköön sen lämpimälle puolelle seuraavassa kuljetuksessa.
Se varmaan tuli lämpimältä puolelta korissa.
Kiitos.
Se oli sen luvun loppu.
Mikä kaunotar.
Keijujen flora ja fauna.
Laita tuohon piste, niin olemme valmiita.
Odota. Unohdin sivunumerot.
Pitääkö tämä iso opus aloittaa aivan alusta?
- Kertoja! - Niin, mitä...
Jotain uskomatonta tapahtui. Et ikinä usko tätä.
Tullaan, tullaan.
En ole koskaan tuntenut tätä.
Ystäväni eivät uskoneet, eikä ihmekään, sillä se on niin...
Hidasta. Korvani eivät pysy mukana.
Eilen, kun olin rajalla, siipeni...
Niihin syttyi valo.
Se tapahtuu uudestaan.
Taivahan talikynttilät.
En koskaan...
Siipesi kimaltavat.
Aivan kuten sinunkin.
Olen kirjoittanut kimalluksesta,
mutten koskaan ole nähnyt sitä omin silmin.
Seuratkaa minua.
Astukaa lumihiutaleen päälle.
Ojentakaa siipenne valoa kohti.
Mannermaa.
Voi ei.
Hei?
Hei.
Hei?
Samasta naurusta syntyi kaksi keijua.
Se siis tarkoittaa...
Olet minun...
Olemme siis -
siskoja.
Niin! Ja siipenne ovat samanlaiset.
Siksi ne kimaltavat.
Kimpura!
Ehkä teidän ei pitäisi tehdä tuota.
Minä olen Helinä-keiju.
Minä olen Talvililja.
Olitko sinä rajalla myös?
Olin. Halusin nähdä, kun eläimet saapuivat.
En huomannut sinua.
En minäkään.
Mitä?
Yleensä jätän nämä kotiin.
Hei.
Kertoja, oletko täällä?
Voi luikkivat lumiukot, Lordi Milori!
Jos hän näkee sinut, joudut takaisin.
Kertoja? Oletko täällä?
Ei huolta. Minä järjestän kaiken.
Missä olet?
Tulkaa takaisin myöhemmin.
Kertoja?
Tulipa möläytettyä.
Minun on puhuttava kanssasi.
Se on tärkeää.
Palaan pian.
Täältä tullaan, Lordi Milori.
Saitko sen siipikirjan?
Tiedättekös, kerran te -
jopa kävitte vain vaihtamassa kuulumisia.
Suo anteeksi. Hei.
"Mitä kuuluu?"
Mitä kuuluu?
Se kirja huolestuttaa minua. Mitä jos se tuli lämpöisen keijun mukana?
Olisi mukavaa tavata lämpöinen keiju.
Varsinkin, jos hänellä on niin ensiluokkainen kirjamaku.
Täällä on liian kylmä.
Jospa hänellä on takki -
tai sellainen pieni pusero.
- Ne ovat mukavia. - Muistathan.
Rajan ylittäminen on kiellettyä.
Muinoin ei ollut.
Säännön avulla keijut pysyvät turvassa. Se ei tule muuttumaan.
Mutta minä...
Jos tänne tulee lämpöinen keiju, lähetä hänet kotiin.
Tietenkin.
Kiitos.
Kuulit, mitä Lordi Milori sanoi.
Sinun on palattava kotiisi.
Hän ei kuitenkaan sanonut milloin.
Kuunnelkaa. Pimeän jälkeen ilma viilenee,
joten Helinän on paras palata kotiin ennen kuutamoa.
Kiitos, Tuisku!
Tuisku?
Se on hänen nimensä.
Ystäville minä olen Tuisku.
Kiitos.
Tuisku.
Minä olen kuurakeiju. Teen huurretta.
- Olen pata- ja kattilakeiju. Teen... - Patoja?
Niin. Ja ompelin tämän takinkin.
- Pidän siitä. - Kiitos.
Ole hyvä.
Siskoja.
Ihmeellistä. Keijupöly tulee tänne kaukaa Keijupölypuusta.
Melkein niin kuin sinä.
Terence ja minä pakenimme merirosvojen aluksesta!
Onko hän poikaystäväsi?
Tykkääkö Liisi siis keijuista?
Kyllä. Hän jopa rakensi keijutalon.
Niin minä hänet tapasin. Katsos kun minä ja Vidia...
Keräätkö sinäkin kadonneita esineitä?
Ne ovat löytyneitä esineitä.
Mä lähden kanssas tälle seikkailulle
Sinä lensit tänne aivan yllättäin
Salaisuudet kerron yksin sulle
Sisarelle kauan kaivatulle
Tiemme eivät sattumalta tulleet kohtaamaan, usko vaan
Mä vierees jään
Nyt lähdetään
Polku uusi ja tuntematon
Meitä vie se halki talvisään
Kaksi maailmaa
Ei ne meitä saa
Erottaa
Tämä on Kuurametsä.
Tuo on Hile.
Yritä, Pilke. Harjoittele.
Joo. Harjoitellaan.
Tuo on Pilke. Hän on vähän...
- Hei. - Siskoja?
Minusta se on mahtavaa!
Tehän olette kuin kaksoset!
Paitsi nuo vaatteet ja tukka ja sinä olet kalpea.
Mutta nenät ovat oikein samanlaiset.
Viis nenistä. Hän on lämpimän ilman keiju talvella!
Olet oikeassa. Näytetään paikkoja!
Viedään hänet jäämäkeen! Mentiin, Pilke!
Tästä tulee kivaa!
Kuulostaa hauskalta.
Niin. Hieno idea. Työnnetään lämmin keiju alas jäämäkeä.
Odottakaa minua.
Kun sä seisot siinä, vaaroja en pelkää
Puhuria vasten nostan rohkeasti pään
Valmiina, paikoillanne, liukuu!
En pelkää
Mä vierees jään
Nyt lähdetään
Polku uusi ja tuntematon
Meitä vie se halki talvisään
Kaksi maailmaa
Ei ne meitä saa
Erottaa
Nyt keksin. Lempitähti?
Toinen tähti -
- oikealta. - Oikealta.
No niin. Lempijuoma?
Lämmin kamomillatee.
Kylmä kamomillatee!
Minun vuoroni. Lempiötökkä?
Ötökkä? Täällä on liian kylmää ötököille.
Mutta luin perhosista yhdestä Tuiskun kirjoista.
Perhospoukamassa on satoja perhosia.
Se on kesän puolella. Tuolla noin...
Se ei ihan näy tänne.
Ei näy.
Minkälaista siellä oikein on?
Lämmintä.
Entä kaikki värit ja äänet?
Kaikki eläimet. Ja kalat.
Nehän uivat sulassa jäässä.
Vedessä.
Kunpa voisin...
Kunpa voisin mennä sinne.
- Kuule... - Niin?
Minä sain täällä aikaan lämpöä. Ehkä voisin luoda kylmyyttä tuolla.
Väitätkö...
Voisinko minä tulla rajan yli?
- Niin! - Voi Helinä.
Voisit näyttää minulle maailmasi.
Voisin tavata ystäviäsi.
Luuletko, että voisin nähdä perhosen?
Aika varmasti.
Helinä?
- En voi lentää! - Helinä!
Pidä kiinni!
Otteeni lipeää!
No niin, Fiona. Rauhassa.
Oletteko kunnossa?
- Kyllä. - Kyllä.
Oletteko varmoja? Eikö mikään murtunut?
Ei. Olemme kunnossa.
Tällä kertaa.
Lordi Milori oli oikeassa.
Rajan ylittäminen on liian vaarallista.
Mitä tarkoitat?
Olen pahoillani, tytöt,
mutta tämä ei suju niin hyvin, kuin toivoitte.
Helinän on mentävä kotiin.
Mennään, Fiona.
Se on...
Se on omaksi parhaaksesi.
En voi katsoa, Fiona.
Lupasin itselleni, etten itkisi.
Suunnitelma on tämä. Tavataan täällä huomenna.
Mikä helpotus. Luulin, että todella hyvästelit.
Ei! Tapasin juuri siskoni -
ja minun pitäisi jättää hyvästit ikiajoiksi? Ei onnistu.
Eli...
Clank? Bobble?
Kaverit.
Helinä! Tulit takaisin!
- Niin. - Anteeksi!
Luulimme sinua peikoksi.
Peikoksi?
Ei olisi pitänyt käyttää peikkoverkkoa.
Entä jos se olisikin ollut peikko?
Sitten olisit toista mieltä.
Kaverit. Sillä ei ole väliä.
Niin.
Tarvitsen apuanne.
Onko kyse jäätiköstä?
Ei. Mutta se on salaisuus.
En halua, että kaikki saavat tietää.
Olen aika varma, että napit toimivat. Tarvitsemme niitä enemmän.
Ellemme sitten käytä tammenterhon hattuja.
Niin! Hyvä idea.
Missä Clankkis on?
Tässä olen.
En kertonut kaikille.
Vain Fawnille, Rosettalle, Silverjalle, Iridessalle ja Vidialle.
Teitä on siis kaksi.
- Vidia! - Niin.
Minulla on sisko.
Minähän sanoin!
Herttileeri!
- Ihmeellistä! - Se on upeaa!
En voi uskoa, että se on totta.
Mutta miten?
He syntyivät samasta naurusta.
Kerro niin kuin kerroit minulle ja Bobblelle.
Hänen nimensä on Talvililja.
Hän on kuurakeiju ja aivan mahtava.
Teen koneen, jonka avulla hän voi tulla tapaamaan teitä.
Sitten menemme kuningatar Okariinan luokse.
Oletko varmasti miettinyt tätä?
"Hei, kuningatar Okariina. Tässä on talvikeiju, jonka toin rajan yli."
Vidia!
Kun kuningatar kuulee, kuinka löysimme toisemme -
ja että olemme siskoja,
hän tekee muutoksen Lordi Milorin sääntöön.
Aivan varmasti tekee.
Ei hän anna teidän erota.
Löysit täydellisen kadonneen asian.
Enkä kadota häntä koskaan.
Ruvetaan hommiin!
Sano vain, mitä pitää tehdä.
Hienoa!
Tuo pyörä pitää kiinnittää tähän.
Selvä, Helinä.
Ja tuo menee tuonne.
Ihanaa nikkaroida!
- Clank, Bobble... - Odota.
Rattaat valmiiksi?
Juuri niin.
- Tule, Clankkis! - Bobble!
Ehkä me olemme veljeksiä! Se on mahdollista.
Olemme kuin kaksi marjaa.
Näkikö kukaan sinua?
Ei.
Uskomatonta, että teemme näin.
Toitko sen?
Kyllä.
Varo oksaa.
Varovasti. Enemmän oikealle.
Meidän ei pitäisi tehdä tätä.
Suuri jääkimpale, aivan kuten pyysit.
Kiitokset jäätikkökeijullemme.
Hei.
Mitäs sanot?
Se on täydellinen!
Oletko varma, ettei hän houkuttele sinua ansaan?
Tuo on sellainen...
Asia, mitä meidän ei pitäisi tehdä?
Se on lumikone!
Se tekee lunta!
Tämän avulla pääsette Keijupoukaman lämpimälle puolelle.
Hetkinen.
Tämä on hullua. Et edes tiedä, toimiiko tuo kapine.
Kyllä se toimii.
Niin, me teimme sen itse.
Ihan varmasti teitte. Pakene vielä, kun voit.
Miten se toimii?
Kaverit?
Vedä.
Siirrä tämä tänne.
Nyt kannattaa siirtyä sivuun.
He ovat tosissaan.
Lunta!
Te oikeasti teitte sen!
Kylmää on.
Eli?
Mene vain.
Elä unelmaasi.
Tervetuloa, neiti Lilja.
Kiitos.
No niin! Kierros alkaa Syysmetsästä.
Sen jälkeen piipahdamme Kevätkauden aukiolla.
Ja lopulta päädymme Keijupölypuun luo,
joka on meille keijuille elintärkeä.
Siellä tapaatte hänen majesteettinsa kuningattaren.
Kuningattaren?
He menevät tapaamaan kuningatarta!
Hän on hyvin viisas.
Jos kerromme, että olemme siskoja,
hän tekee muutoksen Lordi Milorin sääntöön.
Olen niin innoissani!
Sanokaa minulta terveisiä tai niiatkaa tai jotain.
Toki.
Ja tuokaa minulle iso tammenterho!
- Sinun jälkeesi. - Kiitos.
Hei hei!
Uskomatonta, että saan tammenterhon! Vihdoinkin! Uskomatonta.
Vau.
Ei maailma voi tulla kauniimmaksi
Taas kirkas taivas meille hymyilee
Onhan meitä vihdoin tässä kaksi
- Siinä hän on! - Hän on niin talvinen.
Kanssas tulen paljon vahvemmaksi
Tämä on niin jännittävää!
Odottakaa merkkiä.
Yhdessä me pystyisimme vaikka ihmeisiin, eikö niin?
Selvä. Operaatio Talvililja nyt käyntiin.
Mä vierees jään
Niin vierees jään
Nyt lähdetään
Lähdetään
Polku uusi ja tuntematon
Meitä vie se halki talvisään
Kaksi maailmaa
Ei voi erottaa
Perhosia!
Yllätys!
Tekivätkö ystäväsi kaiken tämän?
He halusivat yllättää sinut.
Tässä on siskoni Talvililja.
Onpa tämä jännittävää.
Olisitko voinut uskoa?
Hei. Hauska tutustua.
Minä olen Rosetta. Tässä on...
Hän on talvikeiju. Ei hän kuusta ole tullut.
Tiedän kyllä. Olen vain niin innoissani!
Hienoa saada tavata teidät.
Tämä on niin ihmeellistä! Te olette siskokset!
Pikku neuvo keijulta toiselle.
Helinän kanssa voi olla joskus vaikea tulla toimeen.
Pata kattilaa soimaa.
Uskomatonta, että olet täällä.
Onko tarpeeksi kylmä?
Kyllä, täysin.
Melkein unohdin.
Tämä on sinulle. Sen nimi on talvililja. Kuten sinunkin.
Kiitos.
Säilytän sen ikuisesti.
Katsokaa tuota!
Sen on huurretta.
Hän harjoittelee Kuurametsässä ystävineen. Teidän pitäisi nähdä se.
Teidän pitäisi nähdä, kun Helinä luistelee.
Hän on luonnonlahjakkuus.
Vain koska sinulla oli se kadonnut asia.
- Keräileekö hänkin niitä? - Kyllä!
Te olette niin samanlaisia.
Tiedän.
Jopa siipemme ovat identtiset. Siksi ne kimalsivat.
- Näytetään. - En tunne oloani...
Talvililja!
Onko hän kunnossa?
Luulen, että hänellä on kuuma.
En tunne siipiäni.
Luulen, että ne ovat liian lämpimät.
Lumikone!
Jää loppuu kesken!
Hänet on saatava takaisin rajalle!
Entä kuningatar, Helinä?
Ei ole aikaa.
Clank, tuo jäätä! Suojataan hänen siipensä.
Varovasti. Hellästi.
Mennään. Äkkiä!
Kaikki yhdessä.
Kiirettä!
Pystymme tähän!
Äkkiä!
Kiiruhtakaa!
Kestä vielä. Olemme melkein siellä.
Äkkiä! Jää on melkein loppu!
Ei enää kauaa.
Ei huolta. Olemme melkein siellä.
Me ehdimme. Me ehdimme.
Anna, kun autan.
Olen niin pahoillani.
Voitko auttaa häntä?
Helinä.
Nosta siipiäsi. Anna kylmän ympäröidä ne.
Olet kunnossa. Siipesi ovat kunnossa.
Niin.
Tämän vuoksi rajaa ei saa ylittää.
Se olisi voinut toimia. Tarvitsemme vain lisää jäätä.
Entä kun se olisi loppunut? Siipesi olisivat repeytyneet.
Mutteivät ne repeytyneet. Heidän ansiostaan.
Säännöt tuovat turvaa. Olen pahoillani.
Ette saa enää nähdä toisianne.
Älä sano niin. Me kuulumme yhteen.
Olemme siskoksia.
Synnyimme samasta naurusta.
Siksi teidän täytyykin pitää toisenne turvassa.
Palaa kotiin.
Tule, Helinä. Mennään kotiin.
Ei!
Lordi Milori. Sääntösi ei pidä meitä erossa toisistamme.
Helinä.
Sääntö ei ole Lordi Milorin vaan minun.
Kuningatar Okariina?
Olen pahoillani.
Sinun pitäisi mennä syvemmälle talveen.
Takaisin vuoren pohjoispuolelle.
Kimalluksesta voidaan todeta,
että se leviää spiraalina ja kiertää keskustaa.
Hei?
Talvililja?
Kuningatar Okariina. Miksi?
Helinä.
Kauan sitten, kun Keijupoukama oli kovin nuori,
kaksi keijua tapasi toisensa ja rakastui.
Toinen heistä oli talvikeiju...
...ja toinen taas lämpimän ilman keiju.
Keijut olivat hullaantuneet toisiinsa.
He tapasivat aina auringonlaskun aikaan rajalla...
...jossa kevät koskettaa talvea.
Kun heidän rakkautensa kasvoi, he halusivat olla yhdessä...
...ja jakaa toistensa maailmat.
He eivät välittäneet vaaroista ja ylittivät rajan.
Toisen siipi repeytyi.
Siihen ei ole parannuskeinoa.
Sinä päivänä kuningatar Okariina määräsi,
että keijut eivät enää saa ylittää rajaa.
Olin samaa mieltä, että kahden maailmamme -
täytyy olla ikuisesti erillään.
Entä ne keijut?
Mitä heille tapahtui?
Heidän piti jättää hyvästit.
Näimme lumen.
Kuningatar Okariina, jotakin on pielessä.
Lämpötila näyttää laskevan rajusti!
Tulppaanit jo melkein talvehtivat!
Ei hätäillä, ministerit.
Juuri niin.
Lunta!
Vedä!
Ja työnnä!
- Vedä! - Ja työnnä!
Vedä kaikilla voimillasi, Clankkis!
Minä yritän, Bobble!
Mitä tapahtui? Miten tämä tänne joutui?
Emme tiedä, Helinä-neiti, mutta se on kunnolla jumissa.
Ja se kasvattaa puhuria hetki hetkeltä!
Hei, tulkaa tänne!
- Tulkaa! - Selvä!
Työntäkää!
Kaikki yhdessä!
Se onnistui!
Se on ohi nyt.
Enpä usko.
Voi tavaton.
Vuodenajat ovat sekaisin.
Jos lämpötila laskee yhä,
Keijupoukama jäätyy.
- Voi ei. - Kuningatar Okariina, Keijupölypuu.
Toivotaan, että puu selviää pakkasesta.
Muuten keijupölyn tuotto tyrehtyy.
Elämä Keijupoukamassa muuttuisi ainiaaksi.
Eikä yksikään keiju enää lentäisi.
Kiiruhtakaa. Meidän on tehtävä voitavamme.
Ottakaa syli täyteen ja suunnatkaa Keijupölypuun luo!
Nopeasti! Tännepäin!
Nupussa ovat.
Voi ei.
Tänne vain.
Hiukan nopeammin.
Juuri noin, keijut.
Peittäkää puun oksat huovilla niin hyvin kuin mahdollista.
Keijupölypuuta on suojeltava!
- Helinä-neiti! - Tarvitsetko apua?
Ei, tämä on viimeinen satsi.
Tavataan puun luona!
Oletteko kunnossa?
Hyvä. Olkaa hyvä. Lämmintä ja mukavaa.
Pysykää täällä ja lämmitelkää.
Kaikki järjestyy kyllä.
Se elää vielä.
Talvililja!
Tuisku, tule katsomaan.
Keijupölypuu ei näytä voivan hyvin.
Ei syytä huoleen...
Varovasti.
Olen varma, ettei ole syytä huoleen.
Voi voi.
Nyt voi olla hiukan syytä huoleen.
Helinä?
Talvililja!
Helinä! Oletko kunnossa?
Miksi sinä lensit tänne?
Minun oli pakko.
Takkisi. Pue se yllesi.
Keijupoukama on pulassa.
Pakkanen leviää sinne ja Keijupölypuu on vaarassa.
Siitä se siis johtui.
Pölyn tänne tulo on jo tyrehtynyt.
Luulen, että voit tehdä jotain.
Kuurasi piti kukan elossa.
Kuura saa sen aikaan. Se on kuin pieni peitto.
Se pitää lämpimän ilman sisällä ja kylmän ulkona.
Peitetään Keijupölypuu kuuralla ennen pakkasta.
Yksi kysymys. Entä siipemme?
Voimme ylittää rajan pakkassäässä.
Mitä me sitten odotamme?
Olemme melkein rajalla!
Syysmetsä.
Pakkanen liikkuu niin nopeasti.
Äkkiä! Meidän on päästävä puun luo!
Anna mennä, Clankkis.
Kuningatar Okariina, tämä ei onnistu.
Tuuli on liian voimakas.
Helinä.
Kuningatar Okariina! He voivat auttaa.
Meidän kuuramme on kuin peitto. Se suojelee puuta.
Toimeksi.
Voi ei.
Ilma kylmenee.
Jaetaan huopia. Ne lämmittävät meitä!
Kiirehdi, Talvililja!
Siinä, ole hyvä! Muistathan peittää siipesi!
Puu on liian suuri. Emme mitenkään ehdi ajoissa.
Olen pahoillani.
Lordi Milori.
Saavuimme avuksi.
Luulitko, että antaisin sinun -
tehdä kaiken tämän yksin?
Puun pelastaminen on tärkeintä.
Mutta jos ehditään, levittäydytään muidenkin vuodenaikojen alueille.
Aloita pakkasen rajalta ja jatka kevääseen ja kesään asti.
Kaikki muut: pelastakaa puu!
Voi hyvä tavaton.
Katso, Bobble! Lumipöllöjä!
Kiitos.
Pysy lämpimänä.
Nyt!
Olemme tehneet voitavamme. Menkää muiden luo.
Pakkanen on kannoillamme. Menkää suojaan.
Seuratkaa minua.
Toivottavasti se onnistuu.
Helinä!
Kääntyykö kaikki hyväksi?
En tiedä. En ole ennen nähnyt mitään tällaista.
Kiitos, Milori.
Pyydän. Mene suojaan.
Talvikeijut, jääkää vartioon.
Mikä kaunis näky.
Se onnistui, Helinä!
Olen niin iloinen!
Me onnistuimme.
Tulkaa, kaikki!
Helinä, tule!
Helinä?
Mikä on vialla?
Voi!
Siksi siis putosit, kun lensit talveen.
Voi ei.
Voi Helinä.
Helinä.
Mikset kertonut minulle?
Puu oli pelastettava.
Eikä revenneille siiville ole parannuskeinoa.
Olen niin pahoillani.
Näin kävi, koska yritimme erottaa teidät.
Emme tee niin enää koskaan.
Te kuulutte yhteen.
Ilma alkaa lämmetä.
Sinun pitäisi palata talveen.
Niin.
Kyllä minä pärjään. Huomenna tavataan rajalla.
Siskoksia?
Siskoksia.
Kimpura!
Tästä tulee uusi luku!
Se oli uskomatonta.
Helinä-neiti, olet ihmeellinen!
Kuningatar Okariina!
Enpä arvannut, että he rupeavat pussailemaan.
Se on nyt kai virallista.
Seuraava!
Ehkä sinun pitäisi mennä ensin.
Seuraava.
Hyvä on.
Katsopa tuota.
Tuo tuntuu hyvältä.
Varokaa! Pupu pääsi irti!
- Anteeksi. - Ei se mitään.
Hei, pikkuinen.
Lämpimin terveisin, Tuisku
Tuisku?
Sitä nimeä ystäväni käyttävät.
Olen suuri ihailijanne, on paljon kysyttävää.
Voit päästää irti kädestäni nyt.
Hei.
Hei vain.
Olen Lenni.
Kuulostaapa ihanalta!
Olen Rosetta.
Rosetta. Miten kaunis nimi.
Neiti Hile!
Tammenterho!
Suurin, minkä löysimme.
Se on ihana!
Hän pitää tammenterhoista.
Varmaan jokin talvi-juttu.
Ei oikeastaan.
Helinä.
Oletko valmis?
Valmis.
Ihanaa!
Onko totta, että jäätiköt ovat viekkaita?
Istut sellaisen päällä.
Jäätikkö jekutti.
-Hyvää joulua